Mr. Magnussen, ditt fulle navn, til protokollen.
Charles Augustus Magnussen.
Hvordan vil du beskrive din innflytelse på statsministeren?
- Den britiske? - Alle britiske statsministre du har kjent.
Jeg har aldri hatt innflytelse på noen av dem. Hvorfor skulle jeg det?
Jeg ser at du har hatt syv møter i Downing Street i år. Hvorfor?
- Fordi jeg var invitert. - Kan du huske hva som ble diskutert?
Ikke uten å være mer indiskré enn det som er høvelig.
Er det riktig at en aviseier, en privatperson og utlending, -
- skal ha så jevnlig tilgang til statsministeren vår?
John Garvie, utro Tørrlagt alkoholiker Økonomi: 41 % gjeld Det er ikke galt av en privatperson å si ja til en invitasjon.
Presspunkt: ufør datter - Men jeg beklager at jeg er utlending. - Det var ikke det jeg mente!
Husker du et tilfelle der din bemerkning kan ha påvirket regjeringens politikk?
Eller statsministerens tenkemåte?
- Nei. - Er du sikker?
Lady Alicia Smallwood, gift Tidligere turner Laster: ingen Presspunkt: ektemann Jeg har en utmerket hukommelse.
Bilen Deres venter utenfor, sir.
Kan jeg sette meg?
- Det passer seg ikke. - Nei.
Utenom granskingen kan vi ikke ha kontakt. Vennligst ikke gjør det.
I 1982 brevvekslet mannen din med Helen Catherine Driscoll.
- Før jeg kjente ham. - Livlige brev, kjærlige...
- Noen ville sagt eksplisitte. Jeg har dem. - Vennligst flytt hånden din.
"Jeg lengter, min elskede, etter å få berøre din..."
- "Kropp." - Jeg kjenner brevene.
Hun var 15.
Hun så eldre ut.
Hun så deilig ut. Vi har fotografier også.
Dem hun sendte ham. Nam, nam!
Han kjente ikke alderen hennes. Ett møte før brevene kom.
Da sannheten kom frem, tok det slutt. Det er faktaene.
- De er for historiebøker; jeg eier aviser. - Du svetter på hånden.
- En lidelse jeg har. - Det er motbydelig.
Jeg er vant til det. Hele verden blir våt når jeg tar på den.
- Jeg ringer på noen og får deg fjernet. - Hva er det?
Clair de la Lune? Er ikke den litt ungdommelig for deg?
Vil du slå til meg? Kan du det fortsatt? Du er en liten, gammel dame nå.
Kanskje du skulle nøye deg med å ringe på noen?
Nå? Gjør det.
Nei? For nå får det konsekvenser. Jeg har brevene, altså har jeg deg.
- Dette er utpressing. - Naturligvis ikke.
Dette er... eierskap.
Du eier ikke meg!
Clair de la Lune?
Det smaker aldri like godt som det lukter, gjør det vel?
- Sett lady Smallwoods regning på meg. - Ja vel, Mr. Magnussen.
Å, gud!
- Alt vel, ma'am? - Ja da.
Magnussen!
Ingen går imot ham. Ingen tør, ingen prøver engang.
Det er ingen mann eller kvinne i England som kan stoppe det motbydelige krypet.
- Ma'am? - Snu bilen. Vi skal tilbake til byen.
Hvor skal vi, ma'am?
Baker Street.
- Sett mange skader? Voldsom død? - Nok for et helt liv.
- Vil du se mer? - Å gud, ja!
Spillet er i gang!
- Jeg vet at det er tidlig. Unnskyld! - Er det Kate?
- Ja. - Skal du be henne inn?
Ja. Vil du komme inn, Kate?
- Det er tøft. Det er Isaac. - Mannen din?
- Sønnen. - Forsvunnet igjen. Kom ikke hjem i går.
- Det vanlige. - Han med dopet?
- Ja. Pent uttrykt. - Det er Sherlock Holmes du trenger.
- Hvem er Sherlock Holmes? - Der ser du. Det skjer.
Det er et sted de går til, han og... vennene hans.
Og der gjør de det. Setter skudd, eller hva man kaller det.
- Hvor er det? - Et hus - nei, en rønne.
Nei, adressen. Hvor er det?
- Mener du det? - Noen må hente ham.
- Hvorfor må du gjøre det? - Jeg er en god nabo. Fra nå av.
Hvorfor er du så...? Er det noe i veien?
- Ingenting! Forestill deg at jeg ikke ropte. - Jeg prøver.
- Du kan ikke bli med, du er gravid. - Du kan ikke dra, jeg er gravid.
- Hva er det? - En hjulvinne.
Et dophue trenger kanskje hjelp til å skifte hjul. Blir det bråk, dra!
John! John!
- Det er ørlite grann sexy. - Jeg vet det.
Hallo!
Privat eiendom - Hva vil du? - Unnskyld meg.
- Du kan ikke komme inn her. - Jeg ser etter en venn.
En bestemt venn - jeg går ikke bare og kikker.
Du må gå. Ingen får komme inn her.
Isaac Whitney- har du sett ham?
Jeg spør om du har sett Isaac, og du viser meg en kniv. Er det en ledetråd?
- Mimer du? - Gå! Ellers skjærer jeg deg.
Ikke derfra. La meg få hjelpe deg.
Konsentrer deg: Isaac Whitney.
Ok. Du bad om det.
- Konsentrerer du deg? - Du brakk armen min!
- Nei. Den er forstuet. - Jeg er kvalm. Skal det være sånn?
- Kjenn der! - Forstuet. Jeg er lege, jeg kan dette.
- Hvor er Isaac Whitney? - Jeg vet ikke!
- Kanskje ovenpå. - Sånn, ja. Var ikke det lett?
Nei, det var veldig vondt. Du er gal.
Nei. Bare vant til en bedre klasse kriminelle.
Isaac? Isaac Whitney?
Isaac?
Hei, kamerat. Kan du sette deg opp?
- Doktor Watson? Hvor er jeg? - Universets rumpe med jordas avskum.
- Kommer du for å hente meg? - Tror du jeg kjenner mange her? Ok?
Hei, John. Ventet ikke å se deg her.
Kommer du for å hente meg også?
- Hei, Isaac. - Kan jeg sette meg inn?
- Ja. Hvor er John? - De krangler.
- Hvem? - Jeg har en sak, John!
- Bare én måned! - Jeg jobber.
- Sherlock Holmes i et narkoreir. - Undercover.
- Nei! - Nei, ikke nå!
Inn, begge to! Fort!
- Jeg også? Jeg har brukket armen. - Forsvinn!
La ham bli med. Sett deg inn! Den er forstuet.
Flere? Skal vi kjøre alle hjem?
- Hei, Shezza. - Jeg jobbet undercover!
- Shezza? - Vi drar til Barts. Jeg ringer Molly.
Fordi Sherlock Holmes må tisse i en kopp.
Nå? Er han rusfri?
Rusfri.
At du våger å kaste bort talentet ditt! Du svikter vennene dine! Si unnskyld!
Synd at forlovelsen din er slutt. Godt du ikke har ring.
Stopp!
Føler du deg fristet, ring meg eller snakk med meg.
- Slapp av. Det er for en sak. - Hva slags sak?
- Hvorfor sykler du til jobben? - Vi spiller ikke det spillet.
- Tidligere ville du det. - Ikke interessert.
- Jeg er det. Au! - Du beveget deg. Den er bare forstuet.
- Det var en som slo meg. - Å?
- Bare en fyr. - En narkoman som trengte et skudd.
- Ja, på en måte var det det. - Er det skjorten hans?
Det er brettene, ikke sant?
To bretter foran. Nylig brettet, men den er ikke ny.
Du kledde deg fort i morges. Alle skjortene dine brettes nok slik.
Hvorfor? Kanskje du sykler til jobben, dusjer og tar på deg medbrakt tøy.
Du bretter skjortene dine, klare til å pakkes ned.
- Ikke dårlig. - Og enda en slutning...
Du har nettopp begynt, for du er en smule sår.
- Nei, han går sånn. Ditt navn? - Wig.
- Nei. - Wiggy.
Niks.
- Bill. Bill Wiggins. - God iakttagelsesevne, Billy.
- Endelig! - Hva da?
- Gode nyheter? - De aller beste.
Misbruket mitt kan ha nådd avisen. Spillet er i gang. Unnskyld meg.
Et øyeblikk.
- Du har hørt om Charles A. Magnussen? - Han eier aviser-dem jeg ikke leser.
- Var det ikke flere? - Mary kjører dem, jeg kjører deg hjem.
Folk snakket, ingen av dem var meg. Jeg filtrerte det vekk.
Jeg må filtrere vekk mye tåpelig snakk. Mrs. Hudson står på "delvis dempet".
- Hva gjør broren min her? - Skal jeg bare betale?
- Han retter alltid på dørhammeren. - Hvorfor gjorde du det?
- Hva da? - Ingenting.
- Er du tilbake på kokain? - Hva gjør du her?
- Jeg ringte ham. - Gammel vane...
Så likt onkel Rudy. Men du burde heller blitt transe.
- Du ringte ham. - Ja.
- Hvor bør vi lete? - Vi?
Mr. Holmes?
Det var som bare...!
- Anderson! - Det er til ditt eget beste.
Det er ham! Du sa han var høyere.
Noen medlemmer av "fanklubben" din.
Pålitelige. De skal ransake den giftige avfallsplassen du kaller en leilighet.
- Du er kjendis; du kan ikke bruke narko. - Jeg gjør ikke det.
- Hvor er stolen min? - Sperret utsikten.
- Godt å bli savnet. - Jeg så muligheten.
- Du så kjøkkenet. - Har dere funnet noe?
- Det er ikke noe å finne! - Soveromsdøren er lukket.
Hvorfor vil en som aldri lukker døren uten på ordre fra mor, lukke den nå?
Stopp! Jeg tar poenget.
- Herregud, Sherlock! - Jeg må ringe mor og far- i Oklahoma.
Det vil ikke være første gang misbruket ditt ødelegger for linedancen deres.
- Det er for en sak. - Hvilken sak kan rettferdiggjøre dette?
Magnussen. Charles Augustus Magnussen.
Navnet dere tror dere hørte - dere hørte feil.
Sier dere at dere hørte det navnet her, lover jeg, på vegne av S-tjenesten, -
- at det blir funnet ting på pc-ene deres som resulterer i øyeblikkelig fengsling.
Ikke svar, bare se skremt ut, og stikk av gårde.
Jeg håper jeg ikke trenger å true dere også.
Vi ville syntes det var pinlig.
Magnussen angår ikke deg. Han står under min beskyttelse.
- Han har taket på deg. - Går du imot ham, går du imot meg.
Du får beskjed hvis jeg legger merke til det.
Hva var det jeg skulle si? Å ja: Ha det.
Uklokt, kjære bror.
Kjære bror, ikke irriter meg når jeg er ruset.
Ikke si mer. Han kan knekke ryggen din.
Og akkurat nå er jeg en smule redd for at han kan komme til å gjøre det.
Ikke si noe, bare gå.
- Magnussen? - Hva er klokken?
- Åtte. - Jeg møter ham om 3 t. Jeg må bade.
Er det for en sak? Hva slags sak?
- Stor og farlig. - Prøver du å avskrekke meg?
Å gud, nei. Jeg prøver å rekruttere deg.
Hold deg unna soverommet mitt.
- Hei, John. Hvordan går det? - Janine?
Beklager. Ikke påkledd. Har alle gått? Noen ropte.
- Ja, de har gått. - Jeg kommer for sent. En krangel?
Var det Mike? Broren hans. De krangler alltid.
- Mycroft? - Kaller folk ham det?
- Lager du kaffe? - Ja visst.
Hvordan har Mary det? Hvordan er ekteskapet.
- Hun har det bra, vi har det bra begge to. - Den står der borte nå.
- Hvor er Sherl? - Sherl! Han bader. Kommer nok snart.
Han? Neppe.
God morgen! Er det plass til en som er liten?
- God morgen. - Oi da!
Jeg gjetter at du har noen spørsmål?
- Ja. Ett eller to. - Naturligvis.
- Har du en venninne? - Ja.
Magnussen er som en hai - en god beskrivelse.
Har du sett haiene i Akvariet, stått inntil glasset?
De svevende, flate ansiktene, de døde øynene... Det er det han er.
Jeg har hatt med mordere å gjøre, psykopater, terrorister, seriemordere...
Ingen av dem gjør meg så kvalm som Charles Augustus Magnussen.
- Ja, du har det? - Hva da?
- Du har en venninne? - Ja. Janine. Er ikke det opplagt?
Ja. Men du... du... er i et forhold?
- Ja. - Du og Janine?
- Ja. Jeg og Janine. - Kan du utdype det?
Vi har det bra. Det er veldig bekreftende.
- Det har du fra en bok. - Alle har det fra en bok.
Slemme gutter, oppfør dere pent.
- Sherl, fortell hvor du var i natt. - Jeg jobbet.
Så klart. Men husk at jeg er den eneste som vet hvordan du er.
Men ikke si det til noen.
Kanskje jeg gjør det.
Jeg har ikke fortalt Mary om dette. Ville overraske henne.
- Det gjør du nok også. - Dere må komme til middag. Hos meg.
- Ikke dette rotehuset. - Flott! Ja! Middag!
- Jeg må stikke. Flott å se deg. - I like måte.
- Ha en fin dag. Ring meg senere. - Kanskje jeg ringer deg.
Med mindre jeg møter en som er penere.
Oppklar en forbrytelse for meg, Sherlock Holmes.
Magnussen er aviseier og mye mer.
Han skaffer seg informasjon. Jo mer han får, jo rikere og mektigere blir han.
Han vet det svake punktet til alle med innflytelse i den vestlige verden.
Og bortenfor. Han er utpressernes Napoleon.
Han har skapt en uangripelig bygning med forbudt viten.
Den heter Appledore.
Middag? Jeg og Mary skal komme til middag.
- Med vin og dekket bord. - Den vestlige verden styres fra det huset.
- Og du vil snakke om middag! - Greit, snakk om huset.
Verdens største lager av ømtålig informasjon.
Hemmelighetenes og skandalenes Alexandria-bibliotek. Intet er på data.
Alt er på papir, i et hvelv, under huset.
Så lenge det eksisterer, er vår personlige frihet bare en illusjon.
- Hørte du ikke ringeklokken? - I kjøleskapet, den ringte i ett sett.
Hvem er det?
Mr. Holmes sa dere kunne gå rett opp.
Martha Louise Hudson, født Sissons Delvis tørrlagt alkoholiker Tidligere eksotisk danser Presspunkt: marihuana
- Sett i gang. - Sir?
- Kan du vente litt? - Han er ubevæpnet.
Eh... Greit. Jeg burde antakelig fortelle deg at...
Den. Og...
- Men jeg er glad for å se deg. - Jeg går god for ham; han er lege.
Vet dere hvem jeg er, vet dere hvem han er. Ikke sant, Mr. Magnussen?
Vi skulle møtes på ditt kontor.
Dette er mitt kontor.
John Hamish Watson, veteran, lege Presspunkt: Harry Watson, søster Mary Morstan, hustru Det er det nå.
Jeg er blitt bedt om å være megler, av lady Elizabeth Smallwood.
Angående hennes manns brev.
For en tid siden presset du henne med de brevene.
Hun vil ha tilbake brevene.
Rådgivende detektiv Porno: normal Økonomi: ukjent Bror: Mycroft Holmes, MI6 Offisielt død 2011-2013 Brevene kan ikke brukes til noe nå, så...
- Sa jeg noe galt? - Nei, jeg leste.
Presspunkt: Det er ganske mye.
"Rødskjegg"?
- Unnskyld. Du sa visst noe. - Jeg...
- Jeg ville si at jeg handler på vegne av... - Badet?
Ved siden av kjøkkenet, sir.
Jeg er bedt om å forhandle om brevene. Jeg vet at du ikke tar kopier.
Er det som resten av leiligheten? Badet?
- Ja, sir. - Så kanskje ikke.
Kan du godta meg som mellommann?
Lady Elizabeth Smallwood - jeg liker henne.
Mr. Magnussen, kan du godta meg som mellommann?
Hun er engelsk, og har ryggrad.
Det beste ved engelskmennene...
Dere er så stuerene. Alle bare står der, beklager.
Legger seg helt flate.
Du kan gjøre hva du vil her, ingen stopper deg.
En nasjon av planteetere.
Jeg har interesser over hele verden, men alt begynner i England.
Går det her...
... prøver jeg det i et ordentlig land.
Det forente kongeriket - en petriskål for den vestlige verden.
Si til lady Elizabeth at jeg kan komme til å trenger de brevene, så...
... jeg beholder dem. Adjø.
Forresten...
De er morsomme.
- Herregud! - Så du det merkverdige han gjorde?
Det var noe som brente seg fast, ja.
Ja! Da han viste oss brevene. Han har dem med til London.
Han vil inngå en avtale. Det gjør han kun når han har fastslått noens svakheter.
"Presspunktene". Han tror jeg er narkoman og ingen alvorlig trussel.
Han er i byen, så brevene er i safen på kontoret når han spiser ute fra 19 til 22.
- Hvordan vet du det? - Vi ses i kveld. Jeg må shoppe.
- I kveld? - Jeg tekster deg.
- Jeg tekster deg hvis jeg er ledig. - Du er det.
Ingen pistol, kniv eller hjulvinne. Ingen forstuing.
- Vi får se. - Du tror jeg kommer?
Du må komme deg ut litt. Du har lagt på deg 3,2 kg, og syklingen hjelper ikke.
- Det er faktisk 1,8 kg. - Mary og jeg tror 3,2. Ser deg senere.
Parlamentsmedlem John Garvie ble arrestert i dag, siktet for korrupsjon.
Magnussens kontor er øverst, under leiligheten hans.
Det er 14 sjekkpunkter mellom oss og ham. Hvordan skal vi bryte oss inn?
- Er det det vi skal? - Naturligvis!
Magnussens private heis, til leiligheten og kontoret. Kun han bruker den.
Bare hans nøkkelkort går til heisen. Om en annen prøver, varsles vakten.
Universalkort for hele huset. Stjal det i går. Vi kommer til kantinen.
Ok. Hva skjer om jeg bruker kortet på den heisen nå?
Alarmen går, vaktene griper deg, fører deg til et lite rom og banker deg opp.
- Trenger vi så mye koloritt? - Det får tiden til å gå.
Press et kort mot mobilen, magnetstripen blir uleselig, og kortet virker ikke.
Legg aldri kortet sammen med mobilen. Hva skjer om jeg bruker kortet nå?
- Det virker ikke. - Men det leses ikke som feil kort.
Det registreres som uleselig. Men kan de vite at det ikke er Magnussen?
- Ville de gripe ham? - Antakelig ikke.
- Så hva må de gjøre? - Sjekke om det er ham eller ikke.
Det er et kamera i øyehøyde ved døren.
Uleselig kort Kamera tilkobles Et bilde av kortbrukeren overføres til de ansatte på kontoret hans.
De eneste som kan bekrefte id-en hans. Nå -den personlige assistenten hans.
Hvordan hjelper det oss?
Menneskelig feil. Jeg har shoppet.
- Da setter vi i gang. - Du ligner ikke akkurat på Magnussen.
I dette tilfellet er det en stor fordel.
- Sherlock, hva gjør du? - Hvem er det?
Hei, Janine. Slipp meg inn.
- Du vet at jeg ikke kan det. - Ikke tving meg til å gjøre det her.
- Så alle kan se det. - Gjøre hva da?
- Alle har et svakt punkt. - Janine!
- Hun er Magnussens PA. - Forlovet du deg for å bryte deg inn?
Ja. Flaks at jeg møtte henne i bryllupet. Du kan ta noe av æren.
- Hun elsker deg! - Som jeg sa:
Menneskelig feil.
- Hva skal du gjøre? - Ikke ekte henne; det er grenser.
Hva skal du si?
At jeg kun ville bryte meg inn på kontoret til sjefen hennes. Da slår hun vel opp.
Men du er eksperten på kvinner.
- Hvor er hun? - Uforskammet. Jeg fridde nettopp.
- Sherlock... - Besvimte hun? Gjør de virkelig det?
Et slag i hodet. Hun puster.
- Janine... - Det er en til her.
- En vakt. - Trenger han hjelp?
Tidligere straffet. Tilhenger av hvit makt. Blås i ham, ta deg av Janine.
Janine, fokuser på stemmen min. Kan du høre meg?
Temperatur: 35 grader C
- De er her fortsatt. - Magnussen spiser ikke ute.
- Han er fortsatt i huset. Ovenpå. - Vi bør ringe politiet.
Mens vi begår innbrudd? Du er ikke noe naturtalent, akkurat. Hysj! Vent...
Versace No. 5 Parfyme. Ikke Janines.
- Clair de la Lune. Jeg kjenner den. - Mary bruker den.
Nei, ikke Mary. En annen.
Sherlock!
Hva ville din mann tenkt nå?
Din gode, hederlige, edle mann - så engelsk. Hva ville han sagt til deg nå?
Nei! Du vil beskytte ham mot sannheten, men er det slik han vil beskyttes?
Og skal du begå mord, bør du vurdere å bytte parfyme, lady Smallwood.
Unnskyld? Hvem?
Det er ikke lady Smallwood, Mr. Holmes.
Romantisk. Dyktig. Språkviter. Enebarn. Sykepleier.
Løgner - Er John sammen med deg? - Han...
- Er John her? - Han er nedenunder.
Så hva gjør du nå -dreper oss begge?
Mary, uansett hva han har på deg, la meg hjelpe.
Tar du ett steg til, dreper jeg deg.
Nei, Mrs. Watson, det gjør du ikke.
Jeg er lei for det, Sherlock. Det er jeg virkelig.
Mary?
Det er ikke som på film. Ingen stor blodsprut, og du kastes ikke bakover.
Støtet er konsentrert, med liten energioverføring.
Du står stille, og kulen trenger seg inn. Du kommer til å dø, så vi må fokusere.
Fokuser, sa jeg!
Fint å ha dine minners kilde, men du har bare 3 sek på deg. Så hva dør du av?
- Blodtap. - Ja.
Forover eller bakover? Vi må bestemme hvilken vei du skal falle.
- Ett hull, eller to? - Hva?
Sitter kulen i deg, eller er det et utgangssår? Det avhenger av pistolen.
Den, tror jeg. Eller den.
Pistolen er ikke viktig, ikke vær dum.
Du var alltid så dum, en stor skuffelse.
- Jeg er ikke dum! - Du er en veldig dum liten gutt.
Mamma og pappa er veldig sinte, for pistolen er ikke viktig.
- Hvorfor ikke? - Du så hele rommet.
- Hva var rett bak deg da du ble drept? - Jeg er ikke drept ennå.
Oddsen, lillebror.
Gikk kulen gjennom deg, hva ville du hørt?
- At speilet ble knust. - Du hørte det ikke, altså...?
- Kulen er inni meg. - Han må falle bakover.
- Ja. Sherlock, du må falle på ryggen. - Kulen er korken i en flaske.
- Kulen hindrer blodomløpet. - Trykk mot inngangssåret kan flytte den.
Og faller du på ryggen, hjelper tyngdekraften oss. Fall... nå.
Hva var det? Hva skjer?
- Sjokk. Det kan drepe deg. - Hva gjør jeg?
Ikke gå i sjokk.
Det må da være noe i den tåpelige minnekilden som kan roe deg ned?
Finn det!
Østenvinden kommer; den kommer for å ta deg.
Den kommer for å ta deg.
Finn det!
Kom, Rødskjegg. Kom til meg.
Det går bra. Kom, det er meg!
Kom, da! Flink gutt!
Hei, Rødskjegg. De skal avlive meg også nå.
Det er ikke det minste morsomt, er det vel?
Sjokket. Nå vil du føle smerten.
Du har et hull i deg, store indre blødninger. Få kontroll over smerten!
Kontroll! Kontroll!
Du!
Du følte aldri smerte. Hvorfor følte du aldri smerte?
Man føler den alltid, Sherlock.
Men man trenger ikke å frykte den!
Smerte. Kjærlighetssorg.
Tap.
Død!
Alt sammen er godt. Godt!
Sherlock, kan du høre meg? Hva har skjedd?
- Han ble skutt. - Herregud! Sherlock!
- Hvem skjøt ham? - Alarmsentralen.
Det regner, det pøser ned.
Sherlock er kjedelig.
Jeg ler og jeg gråter.
Sherlock er døende.
Sherlock! Vi mister deg.
Sherlock!
Kom igjen, Sherlock. Hvorfor kan du ikke bare dø?
Et lite puff, og så dør du.
Du kommer til å elske å være død, det er aldri noen som plager deg.
Mrs. Hudson vil gråte.
Mamma og pappa vil gråte. Og Kvinnen vil gråte.
John kommer til å strigråte. Det er ham jeg uroer meg mest for-den kona!
Du svikter ham, Sherlock. John Watson er så absolutt i fare.
Du blir vel ikke bedre? Sa jeg noe galt? Hva?
Sherlock!
Mary. Han våknet nettopp. Han klarte seg.
- Er det sant? - Mrs. Watson, du er ille ute.
- Hvorfor det? - Det første han sa da han våknet: Mary.
Ikke fortell ham det.
Sherlock?
Ikke si det til John.
Slem jente.
Veldig slem jente.
Se på meg og si at du ikke skal fortelle ham det.
Knull-A-Lot Holmes 7 ganger på én natt Jeg måtte ha på luen
Jeg kjøper et hus på landet. Jeg har tjent masse på deg. Hevn med fortjeneste!
- Du gav ikke historiene til Magnussen? - Nei, til en av rivalene.
Han var rasende.
Sherlock Holmes, du er en svikefull, manipulerende drittsekk.
Og du er en grisk, opportunistisk, PR-kåt tabloid-hore.
- Er vi skuls? - Naturligvis. Hvor er huset?
Sussex Downs. Det er fantastisk.
Det er bikuber der, men de skal bort.
Vondt? Få i gang morfindryppet igjen, jeg kom visst borti det.
- Hvor mye mer hevn vil du ha? - Litt påfyll iblant.
- Drømmestedet ditt: intravenøs dop. - Ikke bra for jobben.
Det er en stund til du kan jobbe. Du løy for meg.
- Du løy og løy. - Jeg utnyttet forholdet vårt.
Når? Bare én gang ville vært hyggelig.
Å? Jeg skulle vente til vi ble gift.
Det ville aldri ha skjedd!
Jeg må gå.
Du skulle ikke snakke så mye, og jeg skal intervjues på One Show.
Jeg har ikke diktet opp hva jeg skal si ennå. Én ting, bare...
Du skulle ikke ha løyet for meg. Jeg vet hvordan du er.
Vi kunne vært venner.
Jeg skal hilse John og Mary fra deg.
Morfin
Ikke fortell ham det. Ikke si det til John.
Løgner Så... Mary Watson.
Løgner Hvem er du?
Mary Watson.
Du får ikke noe fornuftig ut av ham, han er ganske neddopet.
- Du kan ikke bruke den her. - Nei da. Jeg skal bare filme.
Herregud!
- Hvor kan han ha dratt? - Gud vet.
Prøv å finne Sherlock i London.
Tre kjente skjulesteder: Parliament Hill, Camden Lock og Dagmar Court.
Fem: drivhuset i Kew Gardens og det skjeve gravkammeret i Hampstead.
Bare gjesterommet. Nå ja, mitt soverom. Vi ble enige om at han trenger plassen.
- Bak urskiven på Big Ben. - En spøk.
Nei.
Leinster Gardens - et topphemmelig skjulested.
- Han forfulgte ham en natt. - Fulgte etter ham.
Han kjente skytteren. Såret var her; han stod vendt mot vedkommende.
- Vil han ta dem selv? - Eller beskytte dem.
- Hvorfor det? - Eller beskytte noen.
Hvem ville Sherlock bry seg om å beskytte?
Ring om du hører noe. Ikke hold noe tilbake.
- Ja visst. - God kveld.
Ha det.
- John, en kopp te? - Hvorfor tror han at jeg flytter tilbake?
Han har satt stolen din tilbake. Så hyggelig.
Det ser mye bedre ut.
John, hva er i veien? Fortell meg det.
Det er telefonen din.
Det er Sherlock, John. Sherlock.
John, du må svare!
Har du noen småpenger, kjære? Kom igjen, ikke vær som alle de andre.
Leter du etter Sherlock Holmes, er det han som finner deg.
- Du jobber for Sherlock nå. - Det holder meg vekk fra gata.
Nei.
- Hvor er du? - Ser du meg ikke?
- Hva ser jeg etter? - Leinster Gardens-løgnen.
Skjult, men fullt synlig. Folk bor her i årevis uten å se den.
Men er du det jeg tror du er, tar det deg mindre enn 1 min.
- Se på husene, Mary. - Hvordan visste du jeg ville komme hit?
Jeg vet at du snakker med folk ingen andre bryr seg om.
- Trodde jeg var smart. - Du er alltid smart. Jeg regnet med det.
Jeg plantet opplysningene så du skulle finne dem.
- 30 sekunder. - Hva ser jeg på?
Ingen dørhåndtak, ingen postkasser. Overmalte vinduer. Nr. 23 og 24.
De tomme husene. Revet for lenge siden, pga. undergrunnsbanen.
En luftekanal for de gamle damptogene. Bare forsiden står igjen.
Det er bare en fasade. Minner det deg om noen, Mary?
En fasade?
Beklager, jeg har aldri klart å motstå litt drama.
- Kom inn. Det er litt trangt her. - Eier du huset?
Vant det i kortspill med Clarence House Cannibal. Kunne kostet meg nyrene.
Heldigvis hadde jeg en straight flush.
Den kvinnen var litt av en gambler.
- Hva vil du, Sherlock? - Mary Morstan. Dødfødt i oktober 1972.
Gravlagt i Chiswick. For fem år siden tok du navnet og fødselsdatoen hennes.
Deretter identiteten hennes. Derfor har du ikke venner fra før den datoen.
- Det er få på din side av kirken, Mary. - En foreldreløs' lodd - jeg har venner.
Et velkjent knep for folk som gjenkjenner en tallkode når de ser den.
Jeg trodde det var søppelpost, men det er en tallkode.
- Klisterhjerne. - Husker du ikke romnummeret?
- Jeg må slette noe. - 207.
- Du var veldig treg. - Hvor god er du til å skyte?
- Hvor ivrig er du etter å få vite det? - Dør jeg her, er ansiktet ditt på fasaden.
Selv Scotland Yard kan få noe ut av det.
Jeg vil vite hvor god du er. Vis meg det. Legefruen må da kjede seg litt nå.
Får jeg se den?
En dukke. Et temmelig opplagt triks.
Men likevel, på en avstand av to meter klarte du ikke å drepe meg.
Nok til å sende meg på sykehuset, ikke nok til å drepe meg. Du bommet ikke.
Det var kirurgisk presisjon.
Jeg tar saken. Din.
- Hvorfor kom du ikke til meg? - John må ikke få vite at jeg løy for ham.
Han blir knust, og jeg mister ham for alltid. Jeg vil aldri la det skje.
Du må forstå meg.
Det er ingenting i denne verden jeg ikke vil gjøre for å hindre det.
Beklager.
Trikset var ikke fullt så opplagt.
Snakk sammen og gjør opp, og gjør det fort.
Klokken er bare to! Det har vært 1. juledag i minst en uke.
- Bare to? Jeg lider! - Mike, er dette din bærbare?
Den frie verdens sikkerhet er avhengig av den, og du har poteter på den.
- Så ikke la den flyte rundt. - Hvorfor gjør vi dette?
Sherlock er hjemme fra sykehuset, og det er vi alle glade for.
- Jeg også? - Mike!
- Du gav meg navnet Mycroft -si hele. - Mrs. Holmes...
- Takk. Men hvorfor er du her? - Jeg inviterte ham.
Jeg er protesjeen hans. Når han dør, får jeg tingene og jobben hans.
- Nei. - Jeg hjelper ham.
- Bedre. - Om han blir drept, eller noe sånt.
- Stopp. - Hyggelig når du har med deg venner.
Stopp! Noen skjøt min sønn. Får jeg vite hvem det var, slår jeg meg helt vrang.
Denne var til Mary. Jeg er tilbake om ett minutt.
Nedtelling
Der er du, Mary. En kopp te.
Begynner far å nynne, gi ham en liten dytt. Det pleier å hjelpe.
- Har du skrevet denne? - Det gamle tullet.
Matematikk virker så tåpelig nå. Og du nynner ikke!
- Min kone er sprø, men et geni. - Hun var matematiker.
Hun gav opp alt for barnas skyld. Jeg har aldri kunnet si henne imot.
Jeg er ganske dum selv, men hun er...
- Utrolig heit! - Herregud! Du er den normale.
Er ikke du det?
Å... Unnskyld, jeg skulle bare...
- Vil dere være litt alene? - Har du noe imot det?
Naturligvis ikke. Jeg går og ser om jeg kan hjelpe til... med noe.
De to, er alt i orden?
De har hatt sine opp- og nedturer.
Baker Street. Nå.
John... Mary...
Sherlock, du ser forferdelig ut!
- Hent morfin til meg. - Jeg har ikke!
- Hvorfor er du her da? - Hva skjer?
- Godt spørsmål. - Ekteskapskrangel. Fort, vi må jobbe.
Jeg har et bedre spørsmål: Er alle jeg noen gang har møtt, psykopater?
Ja. Godt at det er avklart. Nå...
Hold kjeft! Og ti stille, for dette er ikke morsomt.
- Ikke denne gangen. - Jeg sa ikke at det var morsomt.
Hva har jeg gjort?
- Hva har jeg gjort for å fortjene deg? - Alt.
Hold kjeft!
- Alt du har gjort, er det du har gjort. - Ett ord til, og du vil ikke trenge morfin.
Du var lege, du drog i krigen. Én måned i forstaden - og du stormer et narkoreir.
Din beste venn er sosiopat. Han oppklarer saker istedenfor å ruse seg.
- Meg. Selv verten ledet et narkokartell. - Jeg var kun maskinskriverske.
- Og eksotisk danser. - Har du sett på YouTube...
Du er avhengig av en viss livsstil. Du er tiltrukket av farlige situasjoner og folk.
Er det så overraskende at kvinnen du blir forelsket i, følger det mønsteret?
Men det var ikke meningen at hun skulle det!
Hvorfor er hun sånn?
Fordi du valgte henne.
Hvorfor er det alltid min feil?
Naboene!
John, svar meg. Hva er hun?
- Min løgnaktige kone? - Nei, hva er hun?
Kvinnen som bærer mitt barn - og en løgner?
Ikke i denne leiligheten, ikke i dette rommet. Her og nå: Hva er hun?
Ok.
Din måte.
Alltid din måte.
- Sitt! - Hvorfor det?
Fordi det er der de sitter, de som kommer hit med historiene sine.
Klientene. Det er det du er nå, Mary. Du er en klient.
Der sitter du og snakker, og der sitter vi og lytter. Så avgjør vi om vi vil ha deg.
Har du det bra?
Samtaler vi i dag? Det er virkelig jul!
Nå? Mener du det? Måneder med taushet, og så skal vi gjøre det nå?
A.G.R.A. - hva er det?
Initialene mine. Alt om hvem jeg var, er på den.
- Elsker du meg, ikke les den foran meg. - Hvorfor ikke?
For du vil ikke elske meg når du har lest det, og jeg vil ikke se på at det skjer.
- Hvor mye vet du? - At du er, eller var, en hemmelig agent.
Aksenten din er engelsk, men du er ikke det, du er på flukt fra noe.
Magnussen vet hemmeligheten din, så du skulle drepe ham.
Du ble kjent med Janine for å komme nær ham.
- Og det sier du! - Dere skulle giftet dere med hverandre.
- Det han vet, vil gi meg livstid. - Så du skulle drepe ham.
Folk som ham bør drepes, derfor fins folk som meg.
- Du var snikmorder, at jeg ikke så det? - Du så det.
Og du giftet deg med meg.
Fordi han har rett.
Det er det du liker.
Så Mary, du vil finne, og ta tilbake, alle dokumenter Magnussen har på deg.
- Hvorfor vil du hjelpe meg? - Fordi du reddet livet mitt.
Da jeg så deg og Magnussen...
... hadde du et problem, nærmere bestemt, du hadde et vitne.
Hva gjør du nå?
Dreper oss begge?
Løsningen var naturligvis enkel: drepe oss begge, og gå.
Men følelsene tok overhånd.
Ett presist skudd satte meg ut av spill.
Du fikk mer tid til å forhandle om min taushet.
Du kunne ikke skyte Magnussen den kvelden vi brøt oss inn.
Din egen mann ville blitt mistenkt, så...
Du antok at Magnussen ville bruke at du var innblandet, heller enn å gå til politiet.
For det er det han gjør.
Og så gikk du ut den veien du kom.
- Var det alt? - Hvordan reddet hun deg?
- Hun ringte. - Nei, jeg.
Hun ringte først.
- Alarmsentralen. - Du fant meg senere, jeg ville ha dødd.
Gjennomsnittlig utrykningstid er...
- Ringte dere etter ambulanse? - 8 min. Har du morfin?
- Skudd avfyrt, sa de. - Ja. I forrige uke.
Men jeg har indre blødninger og pulsen er ujevn. Jeg trenger en hjertestarter!
John... Magnussen er viktigst nå.
- Stol på Mary, hun reddet livet mitt. - Hun skjøt deg.
Uklare signaler. Jeg...
Sherlock! Ta ham. Har du ham?
Har du lest det?
- Kom hit. - Nei. Har du det?
Kom hit.
Det går bra.
Jeg har tenkt lenge og grundig over hva jeg ville si til deg.
Det er dette jeg har forberedt, Mary. Jeg har valgt disse ordene med omhu.
Problemene i fortiden din er din sak.
Problemene dine i fremtiden har jeg gleden av å kalle mine.
Det er alt jeg har å si; det er alt jeg trenger å vite.
Nei, jeg leste det ikke.
- Du vet ikke engang hva jeg heter. - Er Mary Watson godt nok for deg?
- Å gud, ja! - Det er godt nok for meg også.
- Det betyr ikke at jeg ikke er sint på deg. - Jeg vet det.
- Jeg er sint, og det vil komme ut iblant. - Jeg vet det.
- Du klipper gresset heretter. - Jeg gjør det.
- Jeg bestemmer barnets navn. - Ikke tale om.
- Trodde du hadde gitt opp Magnussen. - Har du?
Det er da en uvanlig sak for deg? Hvorfor hater du ham?
Han utnytter folk som er annerledes. Hater ikke du ham?
Han skader ikke viktige folk for mye. Det er han for klok til. En forretningsmann.
Nyttig for oss iblant. Et nødvendig onde. Ikke en drage du skal drepe.
- Dragedreper. Er det sånn du ser meg? - Nei.
- Det er sånn du ser deg selv. - Røyker dere?
- Nei. - Det var Mycroft.
Jeg har et jobbtilbud jeg vil at du skal avslå.
- Jeg avslår tilbudet ditt. - Jeg skal si det videre.
MI6 vil sende deg tilbake til Øst-Europa.
Et undercover-oppdrag som vil få deg drept om ca. seks måneder.
- Hvorfor vil du ikke at jeg skal ta det? - Det er fristende.
- Men du er nyttigere her hjemme. - Er jeg "nyttig"?
Her vil det være drager.
- Dette er ikke godt for meg. Jeg går inn. - Ta dem med mindre tjære.
Du røyker fortsatt som en begynner.
Og...
Å miste deg ville knust mitt hjerte.
Hva i helvete skal jeg si til det?
- God jul. - Du hater julen.
Ja. Kanskje det var noe i punsjen.
Tydeligvis. Gå og ta litt til.
Det er en grunn til at Sherlock bad oss hit.
Hyggelig mor og far-et godt ekteskap.
Det er Sherlock - det skjer alltid noe uventet. Hei!
Hei! Mary? Herregud!
Sett deg ned. Kan du høre meg?
Ikke drikk Marys te.
Eller punsjen.
Sherlock, har du bedøvet min gravide kone?
- Wiggins er en god kjemiker. - Jeg beregnet dosen selv.
- Det påvirker ikke barnet. - Han passer på henne.
- Du kan kalle det jobben hans. - Hva har du gjort?
En pakt med djevelen.
- Burde du ikke vært på sykehuset? - Jeg er det; dette er kantinen.
- Å? - Jeg mener det. Sett deg.
- Takk. - Jeg har tenkt på deg.
- Og jeg har tenkt på deg. - Jaså?
Jeg vil se Appledore. Der du har alle hemmelighetene og mappene på alle.
Jeg vil at du skal invitere meg.
Hvorfor skulle jeg være så uforsiktig?
Jeg tror du er mye mer uforsiktig enn du later som.
Er jeg det?
Det tomme, stirrende blikket avslører deg.
Men det er ikke tomt og stirrende, er det vel?
Du leser.
En bærbar Appledore. Hvordan virker den?
Innebygget minnepinne?
4G trådløs?
- Det er bare vanlige briller. - Ja. De er det.
Presspunkt: morfin (Legges til mappen)
Du undervurderer meg, Mr. Holmes.
Så imponer meg - vis meg Appledore.
Alt har en pris. Gir du meg et tilbud?
- En julepresang. - Så hva gir du meg til jul, Mr. Holmes?
Broren min.
Å, herregud!
Sherlock, si at du ikke er blitt gal!
Finn det ut selv.
Der er "heisen" vår.
- Nå? Vil du at kona di skal være trygg? - Naturligvis!
Ett feilsteg, og vi har røpet informasjon som får oss dømt for høyforræderi.
Magnussen er den farligste vi har møtt, og oddsen er imot oss.
- Men det er jul! - Jeg føler det samme. Hva mener du?
- Tok du med pistolen? - Til en julemiddag?
- Er den i frakken? - Ja. Hvor skal vi?
Appledore.
Jeg kunne tilby dere noe å drikke, men den er veldig sjelden og dyr.
- Å, det var deg! - Ja, naturligvis.
Det er vanskelig å finne ditt presspunkt. Jeg trodde aldri på den narko-greia.
Men du ville ikke likt at det kom ut.
Se som du bryr deg om John Watson. Din "jomfru i nød".
Plasserte du meg på et bål for å skaffe deg en brekkstang?
Jeg ville aldri latt deg brenne i hjel. Jeg hadde folk der.
Jeg er ingen morder.
I motsetning til kona di.
La meg forklare hvordan en brekkstang virker, dr. Watson.
For dem som forstår sånt, er Mycroft Holmes den mektigste mannen i landet.
Bortsett fra meg. Mycrofts presspunkt er hans narkomane detektiv-bror, Sherlock.
Hans presspunkt er hans venn Watson. Watsons presspunkt er kona hans.
Eier jeg John Watsons kone, eier jeg Mycroft.
Det er ham jeg får til jul.
Det er et bytte, ikke en gave.
Unnskyld meg, men jeg har visst fått den allerede.
Ikke uten passordet.
I bytte gir du meg alt du har om kvinnen jeg kjenner som Mary Watson.
Hun er virkelig slem -så mange døde. Du skulle sett hva jeg har sett.
- Jeg trenger ikke å se det. - Du ville kanskje likt det. Jeg likte det.
- Så vis oss det! - Vise dere Appledore? Hvelvet?
- Er det det du vil? - Jeg vil ha alt du har om Mary.
Jeg ventet meg faktisk noe bra.
- Innholdet i den bærbare... - Inkludert GPS-en?
Broren din har oppdaget tyveriet. S-tjenesten er på vei hit.
Sitter jeg med topphemmelig informasjon, kan de ransake hvelvet mitt.
De vil finne mer informasjon av samme slag. Jeg får fengsel, du går fri.
Du drar hjem og kan oppklare saker sammen med herr og fru Psykopat.
Mycroft har ventet på denne sjansen lenge.
Han blir en veldig, veldig stolt storebror.
- At du vet det vil skje, stopper det ikke. - Så hvorfor smiler jeg?
- Spør meg. - Hvorfor smiler du?
For Sherlock Holmes har gjort en kjempetabbe.
Den vil ødelegge livet til alle han er glad i.
Og alt han har kjært.
La meg få vise dere Appledore-hvelvet.
Inngangen til hvelvet mitt. Det er her jeg oppbevarer alt.
- Så hvor er hvelvet? - Hvilket hvelv?
Det er ikke noe hvelv under dette huset.
Alt er her inne.
Appledore-hvelvet er mine minners kilde.
Du kjenner til dem. Hvordan lagre opplysninger så man aldri glemmer dem.
Ved å forestille seg dem. Jeg bare sitter her. Jeg lukker øynene.
Og så går jeg ned i hvelvet mitt.
Jeg kan gå hvor som helst i hvelvet mitt, i minnene mine.
Jeg vil se mappen på Mrs. Watson.
Dette er en av favorittene mine. Veldig spennende.
Alle de "våte" jobbene for CIA. Å, nå er hun frilanser.
Slem jente.
Hun er så rampete. Jeg skjønner hvorfor du liker henne.
- Der ser dere. - Så du har ingen dokumenter her?
Iblant får jeg tilsendt ting, det meste husker jeg bare.
- Jeg forstår det ikke. - Skriv det på en T-skjorte.
Alt dreier seg om viten.
- Å vite er å eie. - Men du har ikke bevis.
Jeg trenger ikke bevis, jeg eier aviser.
Jeg trenger ikke å bevise det, bare trykke det. Apropos nyheter...
Dere blir slått stort opp i morgen, for å prøve å selge meg statshemmeligheter.
La oss gå ut, de er her snart. Jeg gleder meg til å se at dere blir arrestert.
Sherlock, har vi en plan?
Sherlock!
- De tar sin tid. - Jeg forstår det fortsatt ikke.
- Ryggen til T-skjorten. - Hvordan kan du bare vite ting?
Jeg elsker det lille soldat-fjeset ditt. Jeg vil slå til det. Kom hit med det.
Kom igjen, for Marys skyld. Kom hit med ansiktet ditt.
Len deg forover og stikk haken frem.
Vær så snill.
Kan jeg få knipse til det?
Kan jeg få knipse deg i ansiktet?
Jeg elsker å gjøre dette, kunne gjort det dagen lang.
Det fungerer slik, John: Jeg vet hvem Mary har skadet og drept.
Jeg vet hvor jeg kan finne folk som hater henne.
Jeg vet hvor de bor. Jeg kan telefonnumrene deres.
Alt er i mine minners kilde.
Jeg kan ringe dem i dette øyeblikket, og ødelegge livet ditt.
Og jeg kommer til å gjøre det, med mindre du lar meg knipse deg i ansiktet.
Det er dette jeg gjør mot folk. Det er dette jeg gjør mot stater.
Bare fordi jeg vet.
Kan jeg knipse på øyet ditt nå? Få se om du klarer å holde det åpnet.
- For Marys skyld. - Sherlock...
La ham gjøre det. Jeg er lei for det. Bare la ham gjøre det.
Kom igjen. Opp med øyet!
Det er vanskelig, ikke sant? Janine klarte det én gang.
Hun lager så morsomme lyder.
Sherlock Holmes og John Watson, gå vekk fra den mannen.
- Nå er det i gang, Mr. Holmes. - Appledores hvelv fins bare i din hjerne?
- Bare der? - Det er ikke virkelig, har aldri vært det.
Sherlock Holmes og John Watson, gå unna!
- Alt i orden, de er harmløse. - Målet er ikke bevæpnet.
- Hva gjør vi, Sherlock? - Det er ikke noe å gjøre.
Jeg er ingen kjeltring. Jeg er forretnings- mann. Jeg skaffer meg aktiva.
Du er ett av dem. Du får ikke sjansen til å være helt denne gangen, Mr. Holmes.
Sherlock Holmes og John Watson, gå vekk fra den mannen. Nå!
Gjør leksa di, jeg er ingen helt.
Jeg er en velfungerende sosiopat. God jul!
- En person er skutt! - Gå vekk fra meg, John! Langt vekk!
- Sherlock! - Ikke skyt!
Ikke skyt på Sherlock Holmes! Ikke skyt!
Herregud, Sherlock!
Hils Mary fra meg.
Fortell henne at hun er trygg nå.
Å, Sherlock!
Hva har du gjort?
Som min kollega liker å påpeke, trenger landet iblant en stump gjenstand.
Iblant trenger det også en dolk, en skalpell, brukt med presisjon.
Og uten barmhjertighet.
Det vil alltid komme en tid da vi trenger Sherlock Holmes.
- Er dette et uttrykk for familiefølelse? - Ikke vær absurd.
Jeg kommer aldri med utbrudd av broderlig medynk.
Du vet hva som skjedde med den andre.
Det er intet fengsel vi kan sette Sherlock i, uten at det blir daglige opptøyer.
- Men alternativet krever ditt samtykke. - Neppe barmhjertig, Mr. Holmes.
Dessverre, lady Smallwood, er min bror en morder.
Du passer vel på ham for meg?
Jeg skal se til at han havner i bråk.
Det er jenta mi, det!
Da dette kan bli siste gang jeg snakker med John Watson - får vi være alene?
Her står vi da.
William Sherlock Scott Holmes - hele navnet mitt.
Hvis dere lurer på navn.
Vi er ganske sikker på at det blir en jente.
Ok.
Jeg kan ikke komme på noe å si.
Ikke jeg heller.
- Spillet er slutt. - Spillet tar aldri slutt.
Det kan komme noen nye spillere nå, men Østenvinden tar oss alle til slutt.
Et eventyr Mycroft fortalte. Østenvinden - en forferdelig kraft som legger alt øde.
Skiller ut de uverdige og rykker dem opp fra jorda. Vanligvis meg. Tull og tøys.
Så hva med deg? Hvor drar du nå?
- Undercover-arbeid i Øst-Europa. - Hvor lenge da?
Seks måneder, antar broren min. Han tar aldri feil.
Og etter det?
Hvem vet?
John, det er noe...
Jeg har alltid villet si dette.
Da det er lite trolig at vi møtes igjen, kan jeg like godt si det nå.
Sherlock er faktisk et jentenavn.
- Nei. - Et forsøk verdt.
- Vi kaller ikke datteren vår opp etter deg. - Det kan fungere.
Dette har vært den aller beste tiden i mitt liv, John.
Smith sentrer. Dette ser bra ut. Cassandra skyter. Han bommer!
Det er noe galt med tv-en!
- Hvem er det? - Har du savnet meg?
- Hvordan er det mulig?
Vi vet ikke. Det sendes på alle skjermer i landet.
Er statsministeren underrettet?
- Og Mycroft? - Umulig.
- Det er simpelthen ikke mulig! - Hva har skjedd?
Sir? Det er din bror.
- Mycroft? - Hvordan er livet i eksil?
- Jeg har bare vært borte i 4 min. - Håper du fikk deg en lærepenge.
- Det viser seg at man trenger deg. - Bestem deg! Hvem trenger meg nå?
Har du savnet meg?
- England. - Men Moriarty er død.
- Han skjøt seg i hodet. - Hvordan kan han være tilbake?
Hvis han er tilbake, bør han kle seg varmt.
En østenvind er på vei.
Savnet meg?